I. OLDTEHNILINE ETTEVALMISTUS
1. TOOOPETUS OPPETOOKODADES

I ga töö nõuab oskusi. Tööõpetuse	Töökojas töötades pead sa teadma
tundides õpitakse tegema mitme-	ja täitma kindlaid reegleid.
suguseid vajalikke töid. Poisid tööta-	Töötades kantakse töökitlit või töövad kooli õppetöökodades - puidu- põlle. Peas peaks olema müts.
või metallitöökojas.	Töökojas on vähe ruumi ja palju
teravaid Iõikeriistu ja masinaid. Seepärast ei tohi seal joosta ega mürada.
Igal tööriistal ja masinal on kindel otstarve. Neid võid sa puutuda ja kasutada ainult õpetaja loal. Igas koolis on õppetöökojas kindel sisekord. Selle nõudeid tutvustab sulle tööõpetuse
õpetaja. Jäta need eeskirjad meelde ja täida neid a I a t i.
Töö tegemise juures võid ennast kergesti vigastada. Et seda ei juhtuks, jälgi ja täida alati hoolikalt tööohutuse nõudeid.
IK IK
(t)
TAIDA HUGIEEN NÕUDEID TÖÖKI
2. TOORAINE, MATERIAL, TOORIK, TÖÖESE
Iga eseme valmistamiseks on tarvis materjali. Ennevanasti tunti vaid Iooduslikke materjale. Nii valmistati hang harulisest puuoksast, torbik kasetohust, kirves kivist.
Ka tööõpetuse tundides kasutatakse Iooduslikke materjale: puuoksi, tammetõrusid, kastanimune, kõrkjaid, õlgi jne.
Tänapäeval saadakse esemete valmistamiseks vajalikud materjalid toorainest. Nii on villase Hide tooraineks lambavill, metalli tooraineks metallimaak jne.
Toorainest materjale tehes antakse talle edasiseks töötlemiseks sobiv kuju. Nii toodetakse puitu prusside, laudade
ja vineerina, metalli lattide, traadi ja plekina, tsementi pulbrina jne.
Materjali edasisel töötlemisel saadakse toorik. Toorik on ettevalmistatud materjal mingi k i n d I a eseme valmistamiseks. Eset, mida valmistatakse massiliselt, nimetatakse tooteks. Kooli õppetöökodades valmistatavaid asju nimetatakse ka tööesemeiks. Koolis on tööesemeiks tavaliselt õppevahendid, mänguasjad, kodused tarbeesemed, tööriistad jne.
Toorainest tooteni Iäbib iga ese järgmise skeemi:
TOORAINE-- MATERJAL-TOORIK --> TOODE, TOOESE
VINEERITAHVEL
TOO RIKUD
M ETA L LLATT
POLDITOORIK
MÄNGUASI
,q%.0»»»
PO LT
3. TOORIISTAD JA NENDE KASUTAMINE
Igasuguseks töö tegemiseks on lisaks tegijale tarvis ka töövahendeid, s.o. asju, mille abil tööd tehakse. Et maad kaevata, on tarvis labidat, et heina kokku panna, on tarvis reha ja hangu.
Töövahendeid, mille abil inimene materjali töötleb, nimetatakse tööriistadeks. Nii on rätsepa tööriistadeks käärid ja nõel, sepal aga vasar ja pihid.
Töö hõlbustamiseks on aegade jooksul välja mõeldud mitmesuguseid masinaid. Nii kasutab rätsep oma töö hõlbustamiseks õmblusmasinat, puude saagimist aga kiirendab elekfri- voi mootorsaag jne.
Kooliföökojas tehakse väga mitme
4. ESEME KUJU JA SUURUS

Et hakata mingit eset valmistama, on tarvis teada tema kuju ja suurust. Kõige lihtsam on eset esitada foto või pildina. Igat eset iseloomustavad tema mõõtmed: pikkus, laius ja paksus. Enamikul esemetel on kolm mõõdet - just needsamad pikkus, laius ja paksus. Kuid mõnel võib olla vaid kaks või koguni üks mõõde. Näiteks pallil kui ümmargusel esemel on vaid üks mõõde - Iäbimõõt.
Ommargusel kettal või topsikul on kaks mõõdet - Iäbimõõt ja paksus või kõrgus.
suguseid töid, seetõttu on tarvis ka erinevaid tööriistu. Nendega tutvud sa tööõpetuse tundides erinevate tööliikide juures. Kõiki tööriistu tuleb käsitseda hoolikalt, siis püsivad nad kaua töökorras ja neid saavad kasutada kõikide klasside õpilased.
Igas töökojas olgu kindel kord, kuhu ja kuidas tööriistad paigutada (kappidesse, töökohtadele või mõnel muul viisil). Seda korda tuleb järgida alati. Iga õpilane kasutagu ainult female ettenähtud tööriistu ja pärast töö Iõppu tuleb need loomulikult panna endisele kohale.
Igast rikkest tööriista juures teafa kohe õpetajale.
Pikkuse mõõtühikuks on meeter. Tööõpetuse fundides kasufatakse mõõtühikuna millimeetrit.

1 meeter = 1000 millimeetrit
1 meeter = 100 sentimeetrit
1 sentimeeter = 10 millimeetrit

Meetri lühend on m, sentimeetril vastavalt cm ja millimeetril mm. Joonistel mõõtühikut tavaliselt ei märgita, sest alati on eseme mõõtmed antud millimeetrites.
1ÕÕDET
L qq%
6L L
PqAKSUS
5. ESEME KUJUTAMINE TASAPINNAL
Pilt või foto ei suuda edasi anda eseme

mõõtmeid küllalt täpselt. Fotolt või pil

dilt selgub, et tegemist on mängu

autoga. Selle valmistamiseks on tarvis

teada tema t ä p s e i d mõõtmeid. Sel

leks fehakse lisaks piltkujutisele autost

ka joonis või eskiis. Eskiis on vaba

käega tehtud joonis. Tööjoonise tege

misel aga kasutatakse joonestusvahen

deid - joonlauda, kolmnurki, sirklit.

või tööjoonisel kujutatakse

ja külgvaates. Eest- ja

märgitakse mängusõidu
saad valida oma tööks sobiva tooriku. Kuidas seda edasi töödelda, selleks saad tarvilikud mõõtmed juba jooniselt (mootoriosa pikkus, kabiini pikkus jm.)
Niiviisi saab teha eskiisi või tööjoonise igast esemest. Joonis või eskiis annab esemest kujutatud tasapinnalise kujutise.
Kõigepealt tehakse esemest piltkujutis, seejärel vaadatakse eset kolmest küljest: eest, pealt ja küljelt. Niiviisi saadakse esemest kolm vaadet, mida kujutatakse joonisel. Kui eset vaadeldakse risti tema pinnaga, siis kannab tekkiv kujutis ristprojektsiooni nime.
Lihtsamate esemete puhul võib esitada eseme mõõtmed piltkujutisel. Keerukamate esemete puhul on aga tarvis
Eskiisil
autot eestkülgvaatele
auto tähtsamad mõõtmed. Sellise tööjoonise kohaselt on auto valmistamine juba palju lihtsam. Jooniselt selguvadki auto mõõtmed - eestvaatelt saad auto Iaiuse ja kõrguse, külgvaatelt aga pikkuse. Nende kolme mõõtme järgi
um
Z 0
ffcoim
teha eskiis või tööjoonis kolmes vaa- maski, mida alles hakatakse valmistes, kust selguvad kõik tema valmis- tama. Kavandilt selgub eseme üldkuju, tamiseks tarvilikud mõõtmed.	aga ka pinnakaunistus ehk dekoor.
Eseme valmistamiseks tehakse sel-	Kavandi võib esitada kas piltkujutisena
lest esmalt kavand. Kavand esitab ette-	või ristprojektsioonis. kujutuse esemest, mida pole veel ole-
RISTPROJ EKTSIOON
E
f+, t+_ v E
KULGVAADE
- .1-Mil v \i+diE
YHC•TUD I1!JUNLAJALU
TRAATPANUSEGA PLAADI KAVAND
K A l',
RIST	TSiUJtJIS
KAVAND
6. KUIDAS KASUTADA NEID OSII
Mitte alati ei tule eseme valmistamisel kõik osad algusest lõpuni endal teha. Osna sageli saab ära kasutada ka mõneks teiseks otstarbeks toodetud osi või detaile. Mõnikord sobivad need vajalikku kohta küllaltki täpselt, vajadusel võib neid ka veidi ümber teha. Kõigepealt on tarvis head silma - missugune osa kuhugi sobib. Selleks aitab kaasa mitmesuguste ülesannete lahendamine.
Ulesanne. Lõika värvilisest paberist välja ketas Iäbimõöduga 80 millimeetrit ja jaga see sirgete kääriIõigetega oma soovi kohaselt viieks osaks. Saadud osadest püüa kokku seada pilt, mis kujutaks ristprojekt
Ülesanne. Joonisel on kaks ruutu, mille võid välja lõigata papist, vineerist, plekist või mistahes muust lehtmaterjalist. Lõika suurem ruut omakorda neljaks võrdseks kolmnurgaks nagu joonisel näidatud. Niiviisi saadud viiest osast - väike ruut ja neli kolmnurka tuleb sul kokku panna uus, suurem ruut. Vaata kellalt, kui palju selleks aega kulub.
sioonis mõnd tuntud eset või olendit. Jooniselt näed, et niiviisi on saadud purjeka ja kaameli kujutised. Leia ise vähemalt kaks erinevat lahendust ning kleebi need tööõpetuse vihikusse.
j *,*dA
f
40
80
7. ESEME KAVANDI TÄIENDAMINE
Mõnikord määratakse kavandi ja tööjoonise abil kindlaks tööeseme üldine kuju ja suurus. Seda võib aga alati täiendada ja huvitavamaks muuta.
tööle panna. Proovi teha seda juba ülesannete lahendamisel.
Olesanne. Joonisel on traadist painutatud märkmepaberi hoidja kavand. Seda kavandit tuleb täiendada nii, et oleks koht ka pliiatsi või sulepea jaoks.
Seega ei pruugi kõik selle kavandi järgi valmistatud esemed täpselt ühesugused ja igavad olla. Kavandi täiendamiseks tuleb igaühel pea hoolega
C
Joonise B ja C osal on esitatud mõned võimalused pliiatsi paigutamiseks. Leia ka oma lahendusviis ja joonista see vihikusse.
Olesanne. Võtmeripats koosneb paksemast (5-6 kihilisest) auguga vineerkettast ja kaheksa-kujulisest traatklambrist. Kuidas võiks seda kavandit täiendada? Kas kirjutada peale omaniku nimi, sälgata servad, puurida lisaks uusi auke või hoopis...?
Joonista oma täiendused	töövihikusse.
A
B
8. LE I A SOBI V LAHENDUS

Tööd tehes ja esemeid meisterdades tuleb sagedasti kokku puutuda ettenägematute probleemidega. Et need tekivad tavaliselt töö käigus, siis ei saa anda ka täpseid juhiseid, kuidas sel puhul toimida. Tööõpetuse tunnis saad sa küsida õpetajalt, kuid eius tuleb leida õige lahendus igaühel endal. Selliste probleemide lahendamiseks vajalikku tehnilist taipu on võimalik arendada sobivate ülesannete lahendamisega. Proovi vabal hetkel lahendada järgmised probleemid.
Probleemülesanne. Elektronkella numbrid kujundatakse kandilistesse kaheksakujulistesse kastikestesse. Mitu korda näitab selline kell ööpäevas
õiget aega, olenemata sellest, kas vaadata kella numbrilauale või selle vastas olevasse peeglisse? Kirjuta need kellaajad tööõpetuse vihikusse. Probleemülesanne. Joonisel näed mõistatust, mis koosneb papist väljalõigatud kujunditest, rõngast ja nöörist. Tee endale selline kujund ja kinnita nöör joonisel näidatud viisil. Püüa n66rile aetud kefas nii välja võtta, et poleks vaja nööri lahti sõlmida.
RATAS
9. RATAS TEHNIKA AJALOOS

Ratas on Us inimkonna varasemaid tehnilisi leiutisi. Seda hakati kasutama umbes 5000 aastat tagasi. Kõigepealt pandi rattad alla saanikujulistele lohistitele ja nii saadi ratasveok - vanker.
Veonduses kasutatavat ratast hakati õige pea kasutama ka tootmises. Esi
2. Miks kantakse töökojas tööriietust?	8.
3. Mis on jahu tooraineks, mis suhkru	
tooraineks?	9.
4. Milliseid materjale kasutatakse tee	
	
de ehitamiseks?	10.
5. Kas auto on foorik, foode või	
tööese?	
mesteks pöörleva ratta kujuga töövahendiks oil potikeder.
Tehnika ajaloo suursündmuseks sai vesiratta leiutamine veidi enne meie ajaarvamise algust.
Teel vesirattast aurumasina ja sisepõlemismootorini tuli inimestel luua veel palju erikujulisi rattaid. Selleks, et jõudu ühelt võllilt teisele üle kanda, loodi hammasrattad.
Pöörleva ratta omaduseks on tung hoida end ühes ja samas tasapinnas. See asjaolu hõibustab tasakaalu hoidmist sõidukil, millel on ainuit kaks teineteise taga asetsevat ratast. Ometi veeresid aastasadu ja -tuhandeid teedel vaid nelja rattaga sõidukid või siis kaarikud, millel on kaks kõrvuti seatud ratast.
Alles möödunud sajandi alguses leiutati jalgratta eeikäija - jooksuratas. Tänapäeval arvatakse maailma teedel veerevat üle ühe miijardi jalgratta. 0lesanne. Loe läbi raamatud A. Juske „Jutustus rattast" ja S. Ohljabin „Tere
Püüa leida vastus või Iahendus

1. Miks kooli õppetöökojad asuvad koolihoone esimesel korrusel ja teistest klassiruumidest eraldi?
jälle, jalgratas!". Kirjuta ja joonista tööõpetuse vihikusse: 1. Kõik tähtsamad ratta tüübid, mida on kasutatud ajaloos ja mida kasutatakse tänapäeval.
2. Kes ja millal võttis jalgratta juures kasutusele pööratava esiratta, vändad, kettülekande ja rattakummid?
6. Milliseid töövahendeid kasutatakse
aiatöödel?
7. Kuidas saab hoida lõikeriistu nunnemise eest?
Kas metallisaega võib saagida puitu, piastmassi, sarve? Kas saab eset valmistada eskiisi järgi?
Nimeta koduses majapidamises olevaid masinaid, kus kasutatakse ratast või rattaid.
11. PU I DUTÖOD JA PUITEHISTÖtD
1. OLDTEADMISI PUITMATERJALIDEST

Metsades, aedades ja parkides kasvavad puud on inimeste jaoks väga kasulikud. Nad puhastavad õhku, väetavad mulda, kannavad vilju, annavad kütust ja tarbeesemete valmistamiseks vajalikku materjali. Puudest saadavat materjali nimetatakse puiduks. Põhiline kogus puitu saadakse puu tüvest, väiksem osa okstest ja juurtest.
Puidu saamiseks tuleb puu langefada ja tükeldada. Seda tehakse enamasti talvel. Puutüve tükeldamisel saadakse palgid, pakud ja notid. Mida pikem ja jämedam on puu tüvi, seda rohkem saadakse sellest puitu. Puidu kogust mõõdetakse tihumeetrites. Et seda täpselt teada saada, tuleb ära mõõta tüve (või selle osa) pikkus, mõlema otsa Iäbimõõt ja arvutada ruumala.
Vähemväärtuslikud puu osad leiavad kasutamist toorainena puitplaatide, paberi jms. tootmisel või Iähevad küttepuudeks. Need lõigatakse 1 või 2
A BL
TARBEPUIT
PALK 4...6 m
PAKK.. .4 m
N OTT
W -a
. J W
,40 et W
O J
Q
(i)
meetri pikkuseks ja laotakse virna. Sellise virna mahtu mõõdetakse ruumimeetrites.
Puude kasvukohtade all on ligikaudu 2/5 Eesti pinnast. Nende hulgas on rohkem okas- ja vähem Ieht
puid. Okaspuude puitu kasutatakse suuremalt jaolt ehitusmaterjalina. Raieküpse metsa kasvatamine nõuab mitme inimpõlve hoolt ja vaeva. Seetõttu tuleb puid hoida ja kasutada neist saadavat puitu säästlikult.
0
1
2
3
4
s
1 RUUMIMEETER KÜTTEPUID 1 rm = 0,7 tm
ll
1
2
1
5
6
1
7	8	9	10
2. SAEMATERJALID JA VINEER
Ümmargustest palkidest, pakkudest ja nottidest on väga raske valmistada tarbeesemeid, seepärast Iõigatakse nad pikisuunas mitmeks osaks. Seda tehakse saeveskis võimsa masina - saeraami ehk saekaatri abil.
Saeveskis toodetavatest materjalidest on kõige laiemalt kasutatavad Iauad ja prussid. Pakse laudu nimetatakse ka plankudeks. Olenevalt sellest, kas palk lastakse saekaatrist läbi 1 või 2 korda, saadakse servamata
SERVAMATA LAUAD
PRUSSID
SERVATUD LAUAD
või servatud saematerjalid. Lehtpuudest lõigatud lauad jäetakse saeveskis tavaliselt servamata. Hinnalist lehtpuulauda on otstarbekam servata alles pärast tükeldamist vajaliku pikkusega osadeks.
Tarbepuidu pakkudest või prussidest toodetakse puidutööstuses veel õhukesi (paksusega 0,5-1,5 mm) puitlehti, mida nimetatakse lehtvineeriks ehk spooniks. Seda tehakse erilistel lõikepinkidel kas ringkoorimise või hööveldamise teel.
Seejärel tükeldatakse treispooni kangas ühesuurusteks lehtedeks. Viimased laotakse üksteisega peale nii, et vastamisi olevates kihtides jookseksid puidukiud omavahel risti ja liimitakse siis kokku. Nii saadakse õhuke ja tugev puitmaterjal ristvineer ehk lihtsalt vineer. Hinnalistest puiduliikidest lõigatud höövelspooni lehed on mõeldud peamiselt odavamatest puitmaterjalidest valmistatud esemete (peaasjalikult mööbli) pinna katmiseks.
Iga laua, prussi, või neist lõigatud väiksema puittooriku osi nimetatakse ühtemoodi: laiemaid pindu külgedeks, kitsamaid servadeks, otsmisi otsadeks ja nendevahelisi teravaid servi kantideks.
HÖÖVELSPOON
1
RISTVINEER
3. JUHISED PUIDUKLASSIS TÖOTAMISEKS
Puiduklassis on õpilase põhiliseks töökohaks puidutöölaud ehk tisleripink. Selle ehitus võimaldab töödeldavaid toorikuid tugevasti kinnitada kõige sobivamas asendis kas horisontaalselt, vertikaalselt või kaldu. Kinnititena saab kasutada kas küljesuru, otsasuru ehk käiguraami või pingipulki.
Puidutöölaud vajab ettevaatlikku käsitsemist ja pidevat hooldamist. Ta on alati töökorras ja meeldiva välimusega, kui sa:

- aeg-ajalt õlitad käigukruvisid ja teisi Iiikuvaid metallosi,
PINGIPULGAD
Aie
- ei tao pingipulki aukudesse vasaraga ja tõstad nad plaadist kõrgemale vaid materjali poole paksuse võrra,
sead naelutamisel, peiteldamisel või puurimisel tooriku alla aluslaua,
- teed lööke nõudvaid töid ainult plaadil, mitte käiguraamil ega küljesurul,
- katad töölaua plaadi ja muud osad liimimise, värvimise või lakkimise ajaks paberi või papiga.
Lisaks töölaudadele on puiduklassis veel mitmesuguseid tööpinke. Ara neid puutu ega omavoliliselt käivita!
Töö juures kasutab iga õpilane ainult talle ette nähtud tööriistu ja toorikuid. Märgista oma pooleliolev tööese nimega ja kontrolli seda alati tööde väljajagamisel!
41
4. SHED JA SAAGIMINE
Puitmaterjale tükeldatakse mitmesuguste saagidega. Saag koosneb harilikult saelehest ja käepidemest. Peene ja õhukese lehega saagide juures kasutatakse selle pingutamiseks raami.
Saelehe ühes servas on hulk väikesi lõiketeri, mida nimetatakse sae hammasteks. Olenevalt sae otstarbest on saagidel erineva kuju ja suurusega hambad. Suurte hammastega saage kasutatakse puude langetamiseks ja palkide tükeldamiseks (nn. metsasaed)
või küttepuude saagimiseks. lapse töö juures kasutatakse väikeste hammastega saage. Sarikhammastega saed lõikavad hästi ristikiudu, kaidhammastega saed aga pikikiudu.
Saagimisel peab toorik olema kindlalt paigal. Tooriku asend tuleb valida selline, et oleks mugav töötada ja sae hambad ei puutuks vastu töölauda.
Saagimist alustades suunatakse sae hambad õigesse kohta klotsikese või pöidlaga saelehte toetades. Seejuures
SAFiii:HAMBAD
KALDHAMBAD
tuleb olla äärmiselt ettevaatlik, et mitte Pikemate toorikute ristsuunas tükelvigastada kätt. Saagimist lõpetades tu- damiseks (järkamiseks) saab kasutada leb tooriku lahtist (kinnitamata) osa tei- sobiva kujuga järkamisrenne. Nende se käega toetada, et see enneaegu abil on hõlpus lõigata täpse pikkuse ei murduks.	ja kujuga detaile.
4.1. 8pime saagima

Tööese: puuokstest mänguasjad. Töö käik. 1. Vali jooniselt sulle meeidiv Materjal: mitmesuguse jämedusega figuur vöi kavanda ise vihikusse midagi puuoksad, naeiad.	taoiist.
Tööriistad: saag, vasar, nuga, naaskel.	2. Vali välja kavandiie vastav materjai.
3. Järka sobiva jämedusega oksast vajaliku pikkusega detailid.
4. Lõhasta osa saetud detaile (vastavalt kavandile) noaga pikikiudu.
5. Naeluta üksikud detailid kokku. Enne naelutamist loe läbi järgmine paragrahv (§ 5).
5. NAELUTAMINE

Naelutamine on puitdetailide ühendamise lihtsaim moodus. Naelu toodetakse mitmesuguse pikkuse ja jämedusega. Iga töö juures tuleb valida detailide mõõtmetega sobivad naelad. Viimaste suurust peetagu silmas jälle vasara valikul.
Liiga jäme või liiga serve Iähedale löödud nael võib detaili lõhastada. Löhastumise vältimiseks tuleb väikesesse või õhukesse detaili enne naela sisselöömist puurida ava. Seda tehakse naaskli, peene puuri või ilma peata naela abil.
Naelliide ei ole kuigi tugev ühendusviis. Liite tugevus oleneb alumisse detaili ulatuva naeiaosa pikkusest, jämedusest, löögi suunast, puidu liigist, selle niiskusest jne. Mitme naelaga liidet saab tugevdada sel viisil, et lüüa nad teineteise suhtes kaldu. Liite tugevdamiseks valitakse mõnikord ka pikemad naelad, mis ulatuvad läbi mõlemast detailist. Väljaulatuvad naeIaotsad lüüakse täisnurga all vastu detaili. Sellist liidet ei saa aga soovitada väiksemate esemete juures, sest see muudab töö välimuse inetuks.
i>	
Z.- P.OA
Q U)
O
Q U)
0
wi~me wm- meKqt Km
Kahe detaili ristsuunaliseks kokkunaelutamiseks kinnitatakse alumine püstiasendis töölaua suru vahele. Valesti löödud või kõverdunud naela väljatõmbamiseks kasutatakse naelatange, puusepavasarat või sõrgkangi.
5.1. 8pime naelutama

Tööese: Iiistust mänguasi.
Materjal: okaspuuliistud, naelad. Tööriistad: joonlaud, nurgik, vasar, saag, nuga, puur, viii, Iihvpaber.
Töö käik. 1. Vaata jooniseid! Missuguse loomaga need sarnanevad? Joonista endale vihikusse samasugune Iiistudest mängulooma kavand.
2. Tee vaiminud kavandi põhjal joonis, kus osad on loomulikus suuruses. Arvesta seejuures liistude möõtmeid.
3. Märgi Iiistuie osade (detaiiide) möötmed, arvestades nende otste kuju. Tutvu eeinevalt märkimise võtetega (§ 6).
4. Sae osad märkjooni mööda väija.
5. Puuri või sälka noaga möningaid õpetaja poolt näidatud detaile.
6. Silu ja Iihvi kõik osad.
7. Proovi veel kord valmisdetailide omavahelist asendit ja vajadusel muuda seda. Märgi osade lõplik asend ja naelte kõige sobivamad kohad pliiatsiga.
8. Vali õiged naelad ja naeluta osad kokku nii nagu märgitud.
9. Pane loomale nimi ja kirjuta see sobivasse kohta.
6. MÕÕTMINE JA MÄRKIMINE

Mõõtmise teel määratakse kindlaks töödeldava tooriku ja sellest valmistatava eseme suurus, märkimisel aga kantakse materjalile selle täpseks töötlemiseks vajalikud jooned - märkjooned. Puidust esemete mõötmiseks ja märkimiseks	kasutatakse	harilikku
K E
pliiatsit tähisega TM või HB, joonlauda, nurgikut ja sirklit. Keerulisema kujuga märkjooned kantakse puidule sabloonide järgi.
Mõõtmist ja märkimist alustatakse ühest eelnevast sirgeks töödeldud tooriku kandist. Seda nimetatakse
KAN
mõõtebaasiks. Joone või punkti kaugus sellest kandist kantakse toorikule metallist mõõtejoonlaua otsa järgi, kusjuures vajalik jaotus ühitatakse kandiga.
Mõõtebaasiga täisnurkne märkjoon tõmmatakse toorikule nurgiku keele järgi kui kand on surutud tugevasti vastu kanti. Täisnurkse detaili märkimise võtted on näidatud juuresoleval joonisel.
Märkimisel surutakse pliiatsi teravik tihedasti vastu joonlaua või nurgiku keele serva.
Ava keskpunkt märgitakse toorikule kahe ristuva märkjoone lõiguga. Ava serva tähistavat märkjoont toorikule ei kanta, sest puurimisel orienteerutakse ainult keskpunkti (tsentri) järgi. Kaarte märkimisel tehakse kõigepealt
keskpunktist raadiuse kaugusele märk, selle järgi seatakse kohale sirkel ja tõmmatakse vajaliku pikkusega kaar.
Töötlemise käigus ja peale seda tuleb eseme möõtmeid ja kuju kontrollida. Pikkusmõõte kontrollitakse joonlaua, nurki nurgiku ja kõverpindu kontrollsablooni järgi.
Nurga täisnurksuse kontrollimisel võetakse detail vasakusse ja nurgik paremasse kätte. Nurgiku kand surutakse vastu mõõtebaasi ja tõstetakse koos detailiga sellisesse asendisse, et tahapoole jääks valgusallikas (aken, lamp). Nüüd vaadatakse vastu valgust nurgiku keele ja detaili serva vahele jäävat pilu. Täpse töö juures peab see olema võimalikult väike ja ühelaiune.
C
6.1. Opime märkima

Tööese: koostemäng „Tangram". Materjal: tükk koimekihilist vineeri. Tööriistad: höövel, joonlaud, nurgik, saag, viii, lihvpaber.
Töö käik. 1. Höövelda vineeri üks serv sirgeks.
2. Märgi vineerile ruut külje pikkusega 100 mm.
3. Sae ruut välja peenehambalise saega.
4. Silu ruudu servad höövli voi viiliga.
5. Märgi ruudule tükeldusjooned vastavalt joonisele.
6. Sae ruut osadeks. Kõigepealt
7. VINEERI SAAGIMINE

Vineeri või õhukest lauda saab kõverjoont mõõda saagida kitsa ja õhukese jõhvsaega. Jõhvsae Ieht kinnitatakse elastsest terasliistust valmistatud raami vahele hamba teravikkudega käepideme poole. Saelehe pingutamiseks fuleb raam enne kinnitusmutrite kinnikeeramist parasjagu koomale pigistada. Seda võib teha pingipulkade või selleks mõeldud eriklambrite abil.
Vineeri saefakse jõhvsaega saagimisalusel, mis kinnitatakse tugevasti
eralda väiksemad, seejärel suuremad osad.
7. Silu ja lihvi kõigi detailide küljed, servad ja kandid.
8. Püüa saadud detailide komplektist koostada esemeile ja olendeile sarnaseid kujundeid. Joonista leitud kujundite kontuurid vihikusse ja lase kujundeid koostada ka oma kaaslastel.
u
töölaua külge. Mitme kinnitusviisi hulgast on otstarbekaim selline, kus saagimisaluse all olev abiklots keeratakse töölaua otsasuru vahele.
Jõhvsaega saetakse istudes, kusjuures saetav materjal peab olema ligikaudu rinna kõrgusel surutuna tihedasti vastu saagimisalust. Saag liigub
kogu aeg täpselt vertikaalasendis ülesalla saagimisaluse ümmarguses avas. Materjali Iiigutatakse ja pööratakse vastavalt vajadusele vasaku käega.
Sisekontuuride väljasaagimiseks puurifakse või uuristatakse vineeri sisse ava, kust saeleht enne raami vahele kinnitamist läbi pannakse. Augud on
soovitatav puurida ka märkjoonte Iõikumiskohtadesse ning sinna, kus kontuuri kõveruse saab kokku sobitada ava servaga.
1
7.1. Öpime vineeri saagima

Tööese: osavusmäng.
Materjal: tükk kolmekihilist vineeri, nöör, lauatennisepall.
Tööriistad:sabloon, jõhvsaag, naaskel, viii, Iihvpaber.
Sirgjoonelised kontuurid (nii väliskui sisekontuurid) saetakse välja peenehambalise vuks-, tikk- või roogsaega.
Töö käik. 1. Märgi vineerile eseme kontuurid (sabiooni järgi).
2. Sae toorik väliskontuure mööda väl ja.
3. Puuri vajalikud avad (naaskliga
või selleks ettevalmistatud puurpingil). 4. Pane saag läbi ava ja see välja sisekontuur.
5. Viimistle servad ja kandid viili ja lihvpaberiga.
6. Torka naaskliga lauatennisepalli vastaskülgedesse üks suurem ja üks väiksem ava.
7. Lõika nöör ligikaudu 60 sentimeetri pikkuseks ja tee selle ühte otsa sõlm. Pane nöör läbi palli aukude nii, et sõim jääks palli sisse ja seo teine nööri ots käepideme külge.
8. Viska pall üles ja püüa, et see langedes läbiks augu.
8. PUIDUPINNA SILUMINE JA LIHVIMINE
Saetud puidupind on kare. Tööeseme otsi ja kumeraid servi silutakse kõigepealt lapikviiliga, nögusaid servi age poolümar- vöi ümarviiliga. Viilimiseks kinnitatakse detail töölaua suru vahele ja viili hoitakse kahe käega. Seejuures peab viii liikuma piki serva või selle suhtes võimalikuit väikese nurga all. Ristisuunas viilides võivad eseme kantidelt killud lahti murduda.
Puidu lihvimiseks kasutatakse mitmesuguseid lihvpabereid. Lihvpaberi painduvale tugevast paberist või riidest alusele on liimitud kõva materjali (abrassiivi) tükikesed. Karedat puidupinda lihvitakse algul jämedateralise ja seejärel peeneteralise või kulunud paberiga hõõrudes.
Lihvimisel surutakse Iihvpaber vastu puitu kas sõrmede või lihvklotsi abil.
Kitsaste ja sirgete servade lihvimiseks vöib aga lihvpaberi koos aluslauaga kinnitada töölauale ja lükata detaili sellel. Puitu lihvitakse vöimaluse korral pikikiude vöi kiudude suhtes väikese nurga all.
Lihvimist on väga lihtne mehhaniseerida. Selleks on vaja tööpingil pöörlema pandavat ketast, millele saab kinnitada lihvpaberi. Lihvketta ette keskjoone körgusele seatakse horisontaalne töölaud. Vastu töölauda surutud detail nihutatakse servaga vöi otsaga vastu lihvketast. Sel viisil edeneb lihvimine öige jöudsasti.
8.1. Õpime lihvima

Tööese: löikelaud.
Materjal: tükk viiekihilist vineeri. Tööriistad: jõhvsaag, joonlaud, sirkel, puur, viii, iihvpaber, saag.
Töö käik: 1. Tutvu joonistega ja vaii sobiv lõikelaua kuju.
2. Joonesta lõikelaua kuju loomulikus suuruses joonistuspaberile või papile ja Iöika välja s"abioon.
3. Märgi lõikelaua kontuuridsab
looni järgi vineerile.
4. Sae lõikelaud kontuure mööda
välja.
5. Puuri ettenähtud kohta riputusava.
6. Viimistle küljed, servad ja kandid viili ja lihvpaberiga.
i.1
9. PUIDU LIIMIMINE

Puitdetailide jäigaks (Iiikumafuks) ühendamiseks kasutatakse mitmesuguseid Ilime. Liim on selline vedelik, mis imbub puidu pooridesse ja moodustab kõvastudes Tugeva kile. See kile seobki omavahel kokku pressitud puidupinnad. Head puiduliimid on nahaliim ehk soe tisleriliim ja kaseiinliim ehk külm tisleriliim, samuti PVAIiim. Viimane on eriti hea seetõttu, et teda müüakse kasufusvalmina.
Liimitavad pinnad peavad kokku puutuma ties ulatuses ning olema kuivad ja puhtad. Liim kanfakse pintsli
fl
või labidakesega ühtlase kihina ainult ühele liimitavatest pindadest.
Tugeva Iiimliite saamiseks fuleb liimitavad pinnad tugevasti kokku suruda ning hoida neid niiviisi liikumatult liimi kõvastumiseni. Surve andmiseks saab kasutada töölaua surusid, otseselt selleks mõeldud surukruvisid, aga ka kiiludega klambreid, vedrulõkse ja muid käepäraseid vahendeid.
Olearune liim, mis detailide vahelt välja surutakse, tuleb kohe hoolikalt ära pühkida.
9.1. Õpime Iiimima

Tööese: osavusmäng
Materjal: tükk kolmekihilist vineeri, ruudukujulise ristlõikega liist. Tööriistad: joonlaud, nurgik, saag, järkamisrenn, viii, lihvpaber.
Töö käik: 1. Märgi vineerile ruut külje pikkusega 130 mm.
2. Sae ruut vineerist välja.
3. Lihvi ruudu üks (pealmine) külg ja liistu 3 küige.
4. Järka liistust järkamisrennis 4 raamiliistu ja 10 klotsikest.
5. Lihvi ja faasi kiotsikeste otsad.
6. Sea raamiliistud oma kohale ja kinnita pesulõksudega. Sobita kiotsikesed aluseie nii, et tekiks viis väravat laiusega 10 mm, mida kordamööda läbides peaks kuul liikuma keerulist teed pidi. Märgi klotsikeste löplikud asukohad alusele piiiatsiga.
7. Joonista viitpiiiatsiga alusele kuuli rada (siaalomitrass).
Püüa leida vastus või lahendus

1. Kõrvuti on kaks puuriita, kumbki üks ruumimeeter. Oks neist on laotud ümmargustest nottidest, teine lõhutud haigudest. Kummas on rohkem puitu?
2. Miks tööstuslikult toodetavas ristvineeris on paarituarv spoonikihfe?
3. Miks ei või pingipulki lüüa aukudesse vasaraga?
8. Määri kiotside ja raamiliistude alumisele küijeie liimi ja sea nad oma kohtadele. Pane liistude peaie vineerist või lauast lisaklots ja kinnita kõik koos surukruvide või pesuiõksude vahele.
9. Peale liimi kuivamist silu ja lihvi raami ja aluse välisservad.
10. Proovi, kui kiiresti suudad alust kallutades kuuli juhtida ilma vigadeta trassi aigusest lõpuni.
4. Missuguse kujuga hambad on kahemehesael, millega langetatakse metsas puid?
5. Kummal pool märkjoont peab saag saagimisel liikuma?
6. Kaks ühesuurust naela lüüa puidu sisse eri suundades - üks pikikiudu (otspinda) ja feine ristikiudu (külg-
pinda). Kas naelad püsivad puus võrdse või erineva tugevusega. Proovi seda katseliselt.
7. Miks ei tohi puidule tõmmata märkjooni pastapliiatsiga?
8. Kuidas oleks võimalik jõhvsaega töötada püsti seistes?
10. NOAD JA VESTMINE

Nuga on väga laialt kasutatav lõikeriist, millega mõnel juhul saab töödelda ka puittoorikuid. Noaga Iõikamist kutsutakse vestmiseks. Kõige paremini sobib vestmiseks keskmise suurusega pussnuga või mugava peaga üheteraline taskunuga.
Nuga on küllalt ohtlik tööriist, mille lahtise teraga võib end kergesti vigastada. Seepärast pannakse faskunuga kohe pärast kasutamist kokku, pussnuga aga tuppe või vastavasse karpi.
9. Kuidas saaks mehhaniseerida nõguspindade lihvimist?
10. Kas detailide kokkusurumiseks Iiimimisel saab kasutada fange, pähklitange, mahiapressi, lokitange, kruustange?
Et noaga saaks puitu vesta, peab ta olema väga terav. Nuga teritatakse kõigepealt käial. Koolis teeb seda õpetaja. Seejärel teritatakse nuga luisul. Terituse ajal kinnitatakse luisk töölauale ja nuga hoitakse kahe käega.
Ommargusi peeneid oksi ja pulki saab noa abil ristisuunas tükeldada. Seda fehakse aluslaual noale ühteaegu surudes ja pulka edasi-tagasi veeretades. Aluslaual saab pulga otsast lõigata ka kaldsuunalisi laaste ja pulga
otsa teritada. Pulk toetub siis otsaga aluslauale ja nuga liigub ülalt alla.
Puitu ongi noaga kõige kergem vesta väikese nurga all puidukiudude suhtes. Pikemaid liiste hoitakse vestmise ajal kaenla all ja suunatakse nuga teise
r
käega endast eemale allapoole. Tööd tehakse seistes. Hoopis täpsemini saab aga nuga juhtida siis, kui nuga hoidev käsi toetada kõverdatud põlvele ja tei
10.1. Opime vestma

Tööese: puuokstest mänguasi. Materjal: toored Iepaoksad Iäbimõõduga 10-20 mm.
Tööriistad: tasku voi pussnuga, naaskel, saag.
Töö käik. 1. Vali endale jooniseif meelepärane figuur, mis sarnaneb mõne kodulooma või -linnuga.
2. Vali endale materjali hulgast sobiva jämedusega sirged või haralised oksad.
3. Vesta pulgale üksikosade soovitud kuju. Lühikeste sisselõigete tegemiseks
se käega tõmmata toorikut enda poole. Niiviisi vestefakse istudes. Väiksemaid detaile on kasulik vesfa enne nende eraldamist pikemast toorikust.
vajuta kõigepealt noaga või sae ristsuunas sälk ja seejärel eemalda kaldsuunalised laastud.
4. Tükelda oksad noa või saega osadeks.
5. Lõhasta vajadusel osa detailist noaga pikikiudu mitmeks õhukeseks kihiks, painuta need vastavalt kavandile, seo nööri või traadiga ja jäta kuivama.
6. Terita noaga osa detaile ofstest, uurista nende jaoks vastavad avad ja ühenda niiviisi ristsuunaliselt.
11. NOAGA SÄLKAMIINE

Lühikesi, täpselt piiratud sisselõikeid detaili küljel, serval või kandil nimetatakse sälkudeks. Sälkamine on üks vanemaid puidupinna kaunistamise viise meie rahvakunstis. Sälkamisel peab noatera Iiikumisulatus olema väike ja seetõttu suunatakse teda ainult sõrmede jõuga.
Otsakantide kaldu lõikamisel (faasimisel) toetub parema käe pöial vastu toorikut ja noapea liikumisulatust piirab sama käe päkk.
Ohepoolse kaldega sälgu lõikamisel tehakse kõigepealt sisselõige ristikiudu ja seejärel eemaldatakse kaldsuunaline Iaast. Neid võtteid korratakse vaheldumisi kuni jõutakse nõutava sügavuseni. Ka kahepoolse kaldega sälku Iõigatakse õhukeste laastudena kordamööda mõlemalt poolt.
Kõige täpsemad Iõiked saab teha mõlema käega nuga hoides. Selleks peab toorik olema kinnitatud töölauale.
11.1. Opime sälkama

Tööese: Iillekepp.
Materjal: ruudukujulise	ristlõikega okaspuuliist.
Tööriistad: joonlaud, nurgik, nuga, saag.
Töö käik. 1. Märgi liistule soovitud pikkus ja järka see saega.
2. Kavanda selle pikkusega kepile sobivate sälkudega kaunistus. Arvesta kepi pikkusest maha teritatav osa ja
jaga ülejäänud pikkus võrdseteks osadeks nii, et sälgud korrapäraselt korduksid.
3. Kanna joonlaua ja nurgiku abil sälkude piirjooned toorikule.
4. Kinnita toorik töölauale ja lõika sellesse sälgud.
5. Faasi kepi ülemine ots ja terita alumine. Säilita teraviku vestmisel ka selle neljakandiline vorm.
M 'IV, IkWA	kv, ~ ,	MA V
,, ME, MIA k
V V
l v V V
L- L- ~ i N r-_ ---l ---l
12. PUIDUPINNA KAUNISTAMINE


Meie kõige favalisemate puuliikide - kuuse, kase, haava, lepa puit on igavalt ühetoonilise välimusega. Niisugusest puidust valmistatud esemeid on soovitatav kaunistada. Selleks kantakse puidu pinnale üksikutest märkidest (joontest, tähekestest, koimnurkadest jne.) koostatud muster.
Kaunistuse võib puidu pinnale teha mitmel viisil. Oks Iihtsamaid viise on märkide pressimine puidu pinna sisse metallist kirjaraudadega. Tömbi otsaga
kirjaraudu, mis suruvad puidukiude allapoole, nimetatakse täpitsateks. Kui kirjaraua ots on kiilukujuliselt terav, jätab ta puidu pinda kitsama ja sügavama täkke. Niisuguseid täkkeid saab teha ka naaskli, peitlitera või jämedama naelaga. Täpete ja täkete pressimiseks puidu sisse lüüakse kirjarauale vasaraga. Löögid tuleb teha võimalikult ühesuguse tugevusega, et süvendid tuleksid võrdse sügavusega.
Puidu kaunistamisel kasutatakse tihti asjaolu, et kuumuse mõjul hakkab puit kiiresti söestuma ja pruunistuma. Tömpe kirjaraudu ehk täpitsaid eelnevalt kuumutades ja seejärel otsaga vastu puidupinda surudes tekivad sinna täpetele sarnanevad ilusad pruunid märgid. Sellisel kirjaraual ehk templil peab olema kuumust isoleeriv käepide. Tempelpõletust tehakse selleks otstarbeies sisustatud ruumis, mis vastab tuleohutuse nõuetele.
Lihtsaim viis puidu kaunistamiseks põletustehnikas on selle kirjamine elektrilise põletusaparaadi traadiga. See nn. joonpõletus võimaldab puidu pinnale kanda soovitud kujuga sirgja köverjooni ning vajutada traadiotsaga mitmesuguseid märke. Neist
•	0
•	0
•	0
•	0
Õ ‹f i
gl
r loj a,n
JL AL on ,r 'I/ 
JL AL •U
,r 'r 


ir Ir as

gib \/
/ib lqr
ii
vötteist veelgi otstarbekamaks tuleb pidada üksikute pinnaosade krobeliseks ja pruunikirjuks põletamist (nn. faktuurimist). Puidule ei sobi põletustraadi abil pilte põletada.
12.1. Õpime puitu kaunistama

Tööese: võtmeripats.
Materjal: treitud puitsilinder Iäbimõõduga 60 mm, õhuke kaselaud, terastraadiga võtmerõngas.
Tööriistad: saag, jöhvsaag, järkamisrenn, puur, täpitsad, põletusaparaat.
I variant.
Töö käik. 1. Järka silindrilisest toorikust 8 mm paksune ketas.
2. Lihvi ketta saetud otsad ja kandid.
3. Märgi ketta mõlemale küljele kaunistustäpete kohad ja Iöö need täpitsatega peale.
I I v a r i a n t. 1. Märgi Iauale s"ablooni järgi võtmeripatsi kontuurid. Sae toorik jõhvsaega välja.
2. Lihvi tooriku servad ja kandid.
3. Märgi ripatsi mõlemale küljele kaunistuse kontuurid ja faktuuri osa pinnast põletusaparaadi abil.
13. VARVIMINE JA LAKKIMINE

Puitesemete üksluist värvitooni saab mitmekesisemaks muuta värvimisega. Vedelaid läbipaistvaid värvilahuseid, mis imbuvad puidu pooridesse nimetatakse ka peitsideks ning puidupinna immutamist niisuguse lahusega toonimiseks ehk peitsimiseks.
Puidu toonimiseks võib kasutada selleks otstarbeks toodetavaid valmis lahuseid, viltpliiatsi tinte või ka omavalmistatud värvilahuseid (näiteks riidevärvidest).
Toonimisel puidu pind märgub, lihvimisel maha surutud puidukiud sirguvad ülespoole ja eseme pind muutub karedaks. Kuna peale toonimist pinda uuesti lihvida ei saa (muutub kirjuks), siis tuleb toonitavat pinda eelnevalt töödelda. See seisneb pinna niisutamises ja peale kuivamist uuesti lihvimises.. Puidupinda ei saa toonida osaliseit, sest värvilahus imbub puidu poore mööda edasi.
4. Puuri võtmeripatsi serva lähedale ava rõnga jaoks.
5. Laki võtmeripats sissekastmise teel.
6. Pane võtmerõngas läbi ripatsi ava (pärast laki kuivamist).
Olr LIHVIMINE
Puiteseme pinda katvaks värvimiseks kasutatakse kõige sagedamini vesiemulsioon- ja emailvärve. Need jätavad puidu pinnale Iäbipaisfmatu mafi (vesiemulsioonvärvid) või läikiva (emailvärvid) kattekihi. Valgest värvist võib saada soovitud värvusega värvi lisades sellele pastat ,Color". Värv kantakse õhukese kihina puidu pinnale pintsliga. Värviga saab katta ka üksikuid pinnaosi, kanda üht värvi pinnale
13.1. 8pime värvima

Tööese: jõulupuuehe.
Materjal: ruudukujulise ristlõikega liist (25 X 25 mm), ümmargune puik. Tööriistad: saag, järkamisrenn, puurid, viii, lihvpaber.
Töö käik. 1. Järka rennis piirelit kasutades liistust kuubikud ja pulgast kettad paksusega 8-10 mm.
teist värvi jooni ja laike (peale põhivärvi kuivamist).
Puidupinna läbipaistvat kattekihti nimetatakse lakiks. Vedel lakk kantakse puidu pinnale pintsli või marlist ja vatist tampooni abil. Lakkimisel liigub pintsel või tampoon pikikiudu, kandes uue lakiriba täpselt eelmise kõrvale. Järgmise lakikihi võib peale kanda alles peale eelmise t ä i e 1 i k k u kuivami st.
2. Märgi kuubikute külgede ja otste ning ketaste keskpunktid.
3. Puuri kuubikutesse ja ketastesse pikisuunalised peened avad.
4. Silu viili ja lihvpaberiga detailide otsad ja faasi kandid.
5. Valmista kuubikud ette toonimiseks.
6. Värvi kettad katva värviga valgeks ja kuubikud toonvärvilahusega punaseks, osa roheliseks.
7. Peale värvi kuivamist puuri suurema puuriga kuubiku külgedele süvendid.
8. Aja kettad ja kuubikud vaheldumisi ülesriputamiseks sobivale paelale.
14. RELJEEFNE PUITPANUS

Puidupinna ilmestamiseks on aegade jooksul hakatud sellele lisama teistsuguse värvi või puidukirjaga (tekstuuriga) tükikesi. Neid lisatükke nimetatakse panustükkideks ja niiviisi saadavat kaunistust panuseks.
Panustükke võib põhimõtteliselt ühendada mitmel viisil. Vanasti Iõigati iga tüki jaoks sobiv süvend, kuhu see hiljem liimiti. Seejärel hakati ühepaksustest tükkidest koosfama mosaiiki, mis üheskoos alusmaterjalile liimiti. Kui selliselt alusele kinnitatud panustükid pärast üle töödelda, saadakse ühetasane mustriline pind.
f`uitpanust saab teha ka hoopis lihtsamalt, kui panustükid sobivas kohas Iihtsalt alusele liimida. Kuna nad jäävad alusest körgemad, siis nimetatakse niisuqust võtet reljeefseks panuseks.
Reljeefse puitpanusega on soovitatav kaunistada ehteasju ja selliseid tarbeesemeid, mida pole vaja sageli kätte võtta (karbid, toosid, vaasid). Panustükid peaksid olema ühepaksused, sest siis on neid lihfsam kinni suruda.
Panusena võib kasutada ka metalli, nahka, plasti, õlgi jt. materjale.
14.1. Õpime panustama

Tööese: ehismask.
Materjal: puit- või vineerketas Iäbimõõduga 90 mm, ümmargused pulgad, värvilahused.
Tööriistad: saag, järkamisrennid, puur, pintsel, viii, Iihvpaber.
Töö käik. 1. Joonesta vihikusse antud ketta suurune ring ja kavanda selle sisse mask, mille panustükid on järgatud olemasoleva jämedusega pulkadest.
2. Järka pulkadest vajalik arv ühepaksusi kettaid.
3. Silu ja Iihvi alus ja panustükkide ühed otsad.
4. Tükelda osa kettaid vastavalt kavandile ja puuri neisse augud.
5. Tooni alus voi osa panustükke värviiahusega.
Liimi panustükid ettenähtud kohtadele.
15. KUJUTOORIKUTE TObTLEMINE

Ühesuguse küigvaatega (profiiiiga) de- ka vanemate klasside õpilasi. Kujutooritailide tegemiseks on otstarbekas anda kud on kas sirge liistu või ümmarguse materjalile eelnevalt soovitud ristlõige. rõnga sarnased.
Seda teeb enamasti õpetaja kaasates	Üksikute detaiiide saamiseks tuleb
kujutoorik tükeldada. Et kuju toori- TOORIK kule on märkjooni raske kanda, siis tükeldatakse kujutoorikuid järkamisrennides.
Kujutoorikust saadud detaili saetud pinnad viimistletakse viili ja Iihvpaberiga, vajadusel faasitakse kandid. Vastavalt valitud kavandile võib kujutoorikut ka edasi töödelda: Iõigata sae, noa või viiliga sälke, puurida avasid. Samal ajal muudab üleliigne töötlus kujutooriku kasutamise mõttetuks.
Lõplik ilme antakse kujutoorik9st PIIREL esemele toonimise, värvimise, kirjamise või panustamisega. Selle juures peab hoiduma erinevate tehnikate üheaegsest kasutamisest ja Iiialdustest.
15.1. Õpime kujutoorikuid töötlema

Tööese: dekoratiivvorm „Lind". Materjal: sirged kujutoorikud, pruun peits, PVA-Iiim.
Töövahendid: järkamisrennid, saag, nuga, puur, naaskel, pintsel, kummirõngad.
Töö käik. 1. Järka suuremast foorikust detail paksusega 20 mm ja peenemast toorikust kolm detaili paksusega 8 mm.
2. Lihvi seatud pinnad ja faasi kandid.
3. Toonimiseks kasta väiksemad detailid naaskli otsas peitsi sisse ja sea siis sooja kohaa kuivama.
4. Märgi suuremale detailile linnu silma keskpunkt, noka piirjooned, tübade ja saba kohad.
5. Vesta nokk feravaks ja puuri silmaava.
6. Liimi kohale linnu saba, kasutades kummirõngast, ja tiivad, kasutades puidutöölaua suru.
Püüa leida vastus või lahendus

1. Miks ei kõlba vestmisföödeks Iauanuga?
2. Miks soovitatakse väiksemaid detaile vesta enne pikemast toorikust eraldamist?
3. Kas vineerist toorikuid saab vesta noaga?
4. Kuhu on sobiv paigufada IõikeIaua kaunistus?
5. Kas puuridega on võimalik puitu kirjata (kaunistada)?
6. Kas tööriistade (sae, noa, puuri, naaskli) otsi või servi fohib kasufada põletustemplitena?
7. Miks tumeneb puitdetaili foonimisel ofs rohkem kui küljed ja servad?
8. Kas mänguasjade värvimiseks sobib enam vesiemulsioon- või emailvärv?
9. Kas puidust jõulupuuehet sobib kaunistada reljeefse puitpanusega?
10. Tee kavand, mille juures on kasutatud kahf ühesf ja samast kujutoorikust järgatud detaili!
III. METALLITOÖD JA METALLEHISTOOD
1. JUHISED METALLIKLASSIS TOOTAMISEKS
Metalliklassis on sinu põhiline töökoht metallitöölaua ehk Iukksepatöölaua juures. See on tugeva alusraami ja massiivse plaadiga laud, mille eesmisele äärele on kinnitatud kruustangid. Kruustangide taha seatakse kas alaliselt või ainult vajaduse korral kaitsevõrk.
KAITSEVÕRK
Kruustangide abil saab kiiresti ja tugevasti kinnitada töödeldavaid toorikuid. Kruustange on mitmesuguse kuju ja ehitusega. Lukksepatöölauale paigaldatakse pööratavad paralleelkruustangid. Jäta meelde nende kruustangide põhiosade nimetused.


LIIKUMATU PAKID MOKK	LIIKUV
MUTTER ~/ Ir~\OKK Am	1
KÄIG UKRUVI
ALUSPLAAT
UHENDUSPLAAT
KÄEPIDE
F
Metallitöökohal töötatakse seistes. Kruustangide kõrgus töölaual peab vastama õpilase kasvule.
Kruustangide korpus on valmistatud malmist. Tööriista iga pikeneb tunduvalt, kui täidad järgmisi nõudeid:
sepistamiseks kasuta alasit!
ära löö kruustangide mokkadele, nad on haprad!
ölita Iiikuvaid osi aeg-ajalt!
ära pane käepidemele pikendust!
ära 168 käepidemele vasaraga! Tööriistad ja materjalid asetatakse tööIauale ofstarbekalf: Iähemale sagedamini kasutatavad (1), kaugemale vähem kasutatavad (2); paremale parema käega (3) ja vasakule vasaku käega (4) haaratavad.
Töökojas kasutatavad materjalid ja tööriistad on sageli õlised ja määrivad käsi ning lauda. Seepärast:
pane vihikule kilekaaned!
töö lõpul puhasta töökoht harja la lapiga!
pese käed!
2. ÜLDTEADMISI METALLIDEST

Metallideks kutsutakse suurt rühma Iihtaineid (elemente), millel on paiju ühesuguseid omadusi. Kõik metallic! (peale elavhõbeda) on toatemperatuuril fahked ained, nende puhas lõikepind Iäigib, nad juhivad hästi soojust ja eiektrit, neist on mitmel viisil (lõigates, sulatades ja valades, painutades, fagudes jne.) hölpus valmisfada keerulise kujuga vastupidavaid esemeid.
Kõige sagedamini puutume kokku raua, vase ja aiumiiniumiga, mõnevõrra harvemini kulla, hõbeda, tsingi, tina, pill ja teiste mefallidega. Suurem osa metalle ei esine looduses puhtal kujul,
3. TRAAT JA SELLE TOOTMINE

Traat on ümarmaterjal, mis saadakse vaitsimise (8-20 mm) või tõmbamise (kuni 8 mm) teel. Valtsimisel lastakse toormetall läbi valtspingi pöörlevate rullide vahelt, mille tööpinnal on sooned ehk kaliibrid. Sel moel saadakse jäme, mute eriti sileda pinnaga traat. Sõltuvalt soonte kujust saadakse vaitsimisel erineva ristlõikega traat. Peenema ja kvaliteetsema traadi saamiseks töödeldakse valtsitud traati tõmbepinkidel.
vaid seotuna teiste ainetega. Neid leidub nii mullas, vees kui ka taimede ja loomade kudedes. Kõige rohkem leidub metalle maakoores eriliste kivimite - metal limaakidena. Metalli eraldamiseks tuleb maaki sulatada, töödelda keemiliselt või elektrivooluga.
Puhtaid metalle saab kokku sulatada nii omavahel kui ka mittemetallidega. Niiviisi saadakse su.lamid. Sulamitel võivad olla soofuks feised omadused kui Iähteainetel. Tuntumad sulamid on teras, maim, valgevask ehk messing, pronks ja duralumiinium. Metallid ja sulamid on nüüdisaegses tehnikas tähtsaimad materjalid.
LÄH i ETRUMMEL
re }MBETRUMMEL
TÕMBESILM
*MWOA

TÖ!'Ji I SU.M
TOMBES1l.MA PESA
r
Nende pinkide tähtsamateks osadeks on tõmbesilm ja trumlid.
Tõmbesilm on valmistatud väga kõvast materjalist ja selle ava Iäbimõõt vastab traadi soovitud Iäbimõõdule.
4. TRAADI LIIGID JA KASUTUSALAD

Traate Iiigitatakse nende valmistamiseks kasutatud metallide järgi.
1. Mustast metallist traat - terastraat
(pehme terastraat, karastatud teras
traat).
2. Värvilisest metallist traat (vasktraat, alumiiniumtraat, hõbetraat).
Peene traadi valmistamiseks kasutatakse mitmeastmelisi tõmbepinke, kus traat Iäbib mitu järjest peenema avaga tõmbesilma. Niiviisi võib saada ka eriti peent (Iäbimõõduga 0,1 mm ja vähem) traati.
)
Traadi võtmiseks asetatakse kera lapiti töölauale.
Soovitud pikkusega traadi saamiseks Iükatakse traadiots silmusest Iäbi. Kerast võtmisel ei tohi traati kokku vedada.
Sageli vajatakse mituf ühepikkust traadiosa. Nende mõõtmiseks kasutatakse samast traadist lõigatud gabloon!.
Täpsem ja töökindlam on torusabloon. Traadi mõõtmiseks kasutatakse: mõõdulinti,
joonlauda,
sablooni.
Traadi märkimiseks kasutatakse: viili,
pliiatsit, kriiti,
märknõela.
1 2 3 4 5 I111I11uIuu6iuluuIIwlunhuiluuluuluu~It
i
<~
Traadi mõõtmisel ja märkimisel kasutatakse järgmist töövõtet: traadi ots seatakse joonlaua nöutavale jaotisele, tükeldusmärk aga tehakse joonlaua otsa juurde.
6. TRAADI TOKELDAMINE

Peenema fraadi tükeldamisel kasutatakse Iõiketange ja traadilõikureid. Jämedama traadi tükeldamisel kasutatakse meislit või metallisaagi. Pehme traadi tükeldamine naelatangidega.
Kõva terastraadi tükeldamine Iõiketangidega.
Traadi tükeldamine montaazitangide abil.
.~ \
6W,z,_,
1%
t
lämeda traadi tükeldamine meisliga alasil.
lämeda ja kõva traadi tükeldamine meisliga kruusfangide vahel. Tükeldamisel metallisaega kinnitatakse treat horisontaalselt kruustangide vahele nii, et Iõikekoht oleks pakkide lähedal.
Are nii tükelda, see on ohtlik!
Traadi tükeldamisel metallisaega on otstarbekas kasutada puidust..abiklotsi, millesse on puuritud fraadile vastav ava, ristisuunas aga saetud saetee. Traadi tükeldamine spetsiaalse traadilõikuri abil.
Tükeldamisel jälgi, et:
1) traat ei oleks pinge all,
2) lahtiraiutud traadiots ei lendaks eemale,
3) lõikepind ei vigastaks käsi.
. TRAADI BGVENDAMINE JA ~3UHASTAMINE
~.erast vöetud traat on kõver. Enne ~~semeks vormimist tuleb selline treat
=env,-ndada_ Onvendusmoodus vali-
takse sõltuvalt traadi Iiigist ja Iäbimõõdust.
Peenema ja pehmema traadi kumerused õgvendatakse sõrmede abil. Jämedama ja kõvema traadi õgvendamine toimub alasil vasaraga. Vasar peab olema pehmemast materialist kui fraat. Traadi õgvendamist alustatakse fraadi otsast. Sirge ots jääb baaspinnaks, mille järgi kontrollitakse ülejäänud osa sirgust. Lühikese traadi sirgust kontrollitakse joonlaua serva järgi või tasasel alusel veeretades. Pikema traadi sirgust kontrollitakse silma järgi otsast vaadates. Peent ja pehmet alumiinium- või vasktraati on hõlpus õgvendada kahe puitklotsiga. Klotsid surutakse paraja pingega kruustangide vahele ning nende vahelt tõmmatakse traat läbi. Samuti võib traadi otsa kinnitada kruustangide vahele ja tõmmata klotsidega piki traati.
Peent terastraati õgvendatakse puitkiotsi löödud naelterea vahelt läbi tõmmates.
Traadi õgvendamisel ümarpulgaga kinnitatakse traadi mõlemad otsad. Pikema traadi puhastamisel keeratakse traadi ots kruustangide vahele, teist ofsa toetatakse vasaku käega ning hõõrutakse lihvpaberi tükiga piki traati.
H
Lühema traadi puhastamisel Iükatakse traati Iihvpaberi vahel edasi-tagasi. Paber peab olema sobiva teralisusega, sest jämedateraline paber rikub traadi pinda.
8. TRAADI OTSTE TASANDAMINE LAPIKVIILIGA

Meisliga raiutud, Iõiketangidega või metallisaega Iõigatud traadi otstel on ebatasane pind. See tasandatakse viiliga.
Viilitav traat kinnitatakse kruustangide vahele nii, et ots vähe pakkide vahelt välja ulatuks.
Et pakid ei kahjustaks traati, pannakse neile peale pehmest metallist või papist abipakid.
H
LIHVPABER
RAIE
Veelgi parem on kasutada kaht puit-	Üldkasutatava viiliga viilitakse ainult
kiotsi, mille sisepindadesse on pressi- terastraatif tud või lõigatud traadi läbimõõdule	Alumiiniumi- voi vasepuru ummistab
sobivad õnarused.	viiliraide. Enne nende metallide viili
Traadiotsa tasandamisel hoia viiii hori-	mist tõmmatakse raie kriifi täis. sontaalself.
9. TRAADI PAINUTAMINE

Traaditöödel on põhivõtteks painufa- Tange hoitakse paremas käes. Traat mine.	seatakse mokkadega risti nii, et painuTraadi nurkne painutamine toimub tuskoha märk jääks veidi vasakule. lapiktangide abil.
Kui painutus peab olema teravnurkne, siis nihutatakse tangi mokad täisnurgast veidi eemale ja tehakse pöidla abil järelpainutus.
Jämedat fraati painutatakse kruustangide vahel. Traat pannakse vertikaalasendisse nii, et märk jääb pakkidest poole traadi Iäbimõõdu võrra kõrgemale.
Seejärel pannakse vastu traati puidust abiklots ja Iüüakse sellele vasaraga. Ilma klotsita painutarAisel traat kõverdub.
Mitme järjestikuse painutuse korral ei ole kujundi osad ühes fasapinnas. Seda viga parandatakse kruustangide ja lapiktangide abil.
Täisnurkseid paindeid saab feha ka universaalse painutussablooni abil. Traadi painutamiseks kõverjoont mööda kasutatakse ümartange ja sobiva kumerusega painutustugesid. Kui traadist tuleb painutada mitu ühesugust kõverjoonelist figuuri, võib töö hõlbustamiseks ja täpsuse suurendamiseks valmistada sobiva painutussablooni.
10. TRAADI AASASTAMINE
Sageli on vaja traadi otsa painutada Aasastamise puhul peab traadi ots jäärõngakujuline aas. Kõige sagedamini ma võimalikult mokkade kokkupuuteaasastatakse peenemat ja pehmet traati joone kohale. ümartangide abil.
Omartangide mokad on koonusekujulised ja sellepärast tuleb haaramise	 koht traadil valida sõltuvalt soovitud aasa Iäbimöõdust.
Ümartangidega painutatakse aas tagasi. Olejääk Iõigatakse maha Iõiketangide, meisli või metallisaega. Seejärel viilitakse ots tasaseks ja lõpuks painutatakse aas tasapindseks.
11. SPIRAALIDE JA RBNGASTE VALMISTAMINE

Paljude esemete juures vajatakse traadist spiraale ja rõngaid.
Traati võib spiraaliks keerata kruustangide vahel või treipingil. Spiraali keeramiseks kruustangide vahel kasutatakse silindrilist metallpulka (varba). Pulga ühes otsas on lõhik, kuhu mahub keeratava traadi ots. Veel vajatakse kaht kõvast puidust klotsi.
Kõige enam pööratakse tange pool pööret (180°).
Siis vabastatakse traat ja haaratakse uuesti nii, et kõveraks painutatud ots jääb mokkade vahelt välja. Nii jätkatakse painutamist kuni aas saab ringi kuju.
Lõpuks painutatakse aas tagasi.
Õige aas on sümmeetriline traadi teljega, s.t. aasa keskpunkt ühtib traadi teljega.
Suuremaid aasu keeratakse ümber sobiva läbimõõduga metall- või puitsilindri. Sel juhul peab olema traadi ots pikem, kui aasa läbimõõt.
Omartangidega painutatakse aas tagasi. Ülejääk Iõigatakse maha lõiketangide, meisli vöi metallisaega. Seejärel viilitakse ots tasaseks ja lõpuks painutatakse aas tasapindseks.
11. SPIRAALIDE JA RONGASTE VALMISTAMINE

Paljude esemete juures vajatakse traadist spiraale ja rõngaid.
Traati võib spiraaliks keerata kruustangide vahel või treipingil. Spiraali keeramiseks kruustangide vahel kasutatakse silindrilist metallpulka (varba). Pulga ühes otsas on Iõhik, kuhu mahub keeratava traadi ots. Veel vajatakse kaht kõvast puidust klotsI.
00000.
Spiraali keeramiseks surutakse klotsid pakkide vahele paraja pingega. Traadi ots torgatakse pulga Iõhikusse ja hakatakse pöörama.
Kui vajatakse palju ühesuguseid rõngaid, tuleb keerata spiraal ja see tükeldada. Lõiketangidega tükeldades ei jää traadiotsad tasased. Spiraali on parem tükeldada metallisaega. Enne pannakse spiraali sisse puitsilinder, siis ei hakka Iäbisaetud Iülid nihkuma ega kiilu saelehte kinni. Peenest ja pehmest traadist spiraali tükeldamine on Iihtne vanast metallisaelehest valmistatud erimeisli abil.
Spiraal asetatakse kõvale alusele ning seda tükeldatakse 2-3 Iüli kaupa. Jämeda traadi spiraalikeeramiseks kasutatakse kerimistarvikut.
12. TRAADI MÄHKIMINE

Mönikord tuleb üks fraadiosa mähkida ümber teise. Nii toimitakse fraadiosa jämendamisel kui ka traatide omavahelisel ühendamisel.
Sama traadi ümber mähkimiseks painutatakse traat kõigepealt tagasi (180°). Seejärel kinnitatakse paindekoht kruustangide pakkide vahele. Põhitraat jääb vertikaalasendisse, mähitav aga painutatakse täisnurkselt horisontaalseks.
.""""1
CC	
Z
Sõrmedega hakatakse traati mähkima keerd keeru kõrvale kuni nõutava kõrguseni.
Kõva fraadi mähkimiseks ümber põhitraadi kasutatakse mähkimistarvikut.
Püüa leida vastus või Iahendus
1. Miks peavad kruustangid olema töölaual pööratavad?
2. Kuidas leitakse inimese kasvule sobiv kruustangide kõrgus ja kuidas seda kõrgust muuta?
3. Kas metallitöölauda ja kruustange on soovitatav tihti puhastada märja lapiga?
4. Missugusest metallist valmistatakse
hambaproteese? Miks?
5. Kas Eestis toodetakse traati ja mis
sugusel viisil?
6. Nimeta traadi kasutusalasid põllumajanduses.
7. Missugusest traadist on tehtud pudeliharjad?
8. Kas kerast võetud traati saab mõõta mõõdulindiga?
lõiketangidega Iüüa nendele vasaraga?
11. Kas võib traati tükeldada pleki
kääridega?
12. Kas tugevasti roosfefanud teras
fraafi võib puhastada viiliga?
13. Kas võib vaskfraati õgvendada
lukksepavasaraga?
14. Kas võib traadiotste tasandami
seks kasutada kolmkanfviili?
15. Miks on lapikfangide ofsad seest
poolt karestatud?
16. Nimeta aasastamisel esinevad vead
ja nende põhjused?
17. Miks on spiraali pööramise varva
otsa tehtud lõhik, mitte aga puu
ritud ava?
18. Miks ei lööda spiraalist fükel
datud rõngaid ühte fasapinda alasil
vasaraga?
9. Kuidas leitakse rõnga ja spiraali	19.
valmistamiseks vajaliku fraadi pik	20.
	
kus?	
10. Miks ei või traadi tükeldamisel	
Kas on otstarbekas tükeldada fraatspiraali varva peal meisli ja vasaraga?
Kas traadiotste ühendamisel mähkimise feel võib peene traadi asen
dada fugeva nõöriga?
13. VARVILISED METALLID JA SULAMID
Kõik metallid liigitatakse kahte suurde rühma: mustadeks ja värvilisteks. Mustade metallide hulka kuuluvad raud ja kõik sulamid, kus põhiosiseks on raud. Olejäänud metalle ja nende sulameid nimetatakse värvilisteks.
Musti metalle kasutatakse tehnika ja igapäevaelus väga laialdaselt ning nad on seetõttu väga tavalised. Värvilised metallid seevastu on sootuks haruldasemad, näivad huvitavamate ja ilusamatena. Neist valmistatakse ka mitmesuguseid ehteasju.
Alumiinium on valge värvusega väga kerge ja pehme metall, mis sulab suhteliselt madalal temperatuuril (660 °C). Alumiiniumist valmistatakse elektrijuhtmeid, kööginõusid ja muu hulgas ka õhukest ja pehmet plekki.
Alumiiniumi sulamit vase, magneesiumi ja mangaaniga nimetatakse duralumiiniumiks. See sulam sarnaneb väliselt alumiiniumile, on aga kõva ja raskesti töödeldav.
Vask on värvilt roosakaspunane, raske, kuid pehme metall. Ohu käes seistes kaftub ta kiiresti pruunika oksiidikihiga. Vaske fundsid inimesed väga ammu, sest ligikaudu 5% vasest leidub looduses ehedaif. Varem valmistati vasest toidunõusid, relvi, ehteid; tänapäeval põhiiiseit elekfrikaupu.
Vase sulameid tsingiga nimefatakse messingiks ehk valgevaseks. Valgevask on värvuself kollane, vasest kõvem ja paremini Iõigatav. Värvuselt messingist mõnevõrra punakam sulam on pronks - vase sulam fina ja feiste ainefega. Pronks on rabe, ei kannata painufamist ja venitamist. Pronksist toodefakse esemeid põhiliself valamise feel. Lisaks messingile ja pronksile on vasesulameist küllalf levinud nn. uushõbedad: alpaka (vase, nikli ja fsingi sulam) ja meihior (vase ja nikli sulam). Need mõlemad on valge värvusega, kuna sisaidavad niklit. Neid sulameid kasutatakse lauanõude, meditsiiniaparaatide, medalite, märkide ja ehefe valmistamiseks.
14. TRAADI PUNUMINE

Peent ja pehmet värvilisest metallist traati vöib kasutada punumiseks. Parim pu`.vumismaterjal on värvilise plastisolatsiooniga peen elektrijuhe. Punumiseks vajatakse karkassi, s.o. raami või tuge. Karkassi võib teha traadist, papist või plekist. Punumistöö harjutamiseks sobib ümbrisega pastapliiatsi valmistamine. Materjalina vajatakse pikka pastatoru, tühja hambapasta tuubi,
2-3 meetrit peent traati või juhet. Tühi tuub Iõigatakse külgepidi Iahti ja pestakse.
r e==>
1
1
Nii saadud plekk silutakse puitalusel siledaks.
Plekk (õigatakse pastatorust 2-3 mm pikem, esiserv teravaks, siis on kergem mähkida.
Plekk keritakse 2-3 korda ümber pastatoru, jääkmaterjal lõigatakse ära. Plekktorukese ülemine ots pressitakse ümber pastatoru otsa, siis ei nihku tera kirjutamisel ülespoole. Punumiseks lõigatakse kaks ühepikkust (1,5 m) traati, mille keskele tehakse silmus.
Silmused pannakse pastatoru metallist otsale nii, et iga fraadiots jääb ise suunda.
Punumisel painutatakse iga traat üle järgmise ja neljas tömmatakse esimese alt Iäbi. Nii toimitakse seni, kuni punutis katab kogu toru.
oe
Peenest traadist võib valmistada võtme- Proovi iseseisvalt punuda pastapliiat-ipatsi, sile ümbris mõne teise punumiskaelaehte,	mooduse järgi.
dekoratiivse kala, linnu jms.
A
1S. TRAATPANUSEGA EHISPLAADI VALMISTAMINE

Puidu pinnale sobib panusmaterjaliks jämedam traat. Panustehnikas võib valmistada karbikaane, ehisplaadi jne. Ehisplaadi aluseks valitakse sobiva paksuse ja tekstuuriga puitplaat. Kõigepealt töödeldakse plaat soovifud mõõtu.
Seejärel valmisfafakse puifaluse suurune kavand.
Kavandi järgi painufatakse üksikdetailid, mille ofsad painufatakse täisnurga alla.
Valmisdetailide otste järgi märgitakse alusele läbi kavandi punkfid, kuhu puurifakse kinnitusavad.
/-/ /~~
~~~
A wil Yo edosKil
Enne kokkumonteerimist tuleb nii alus kui ka panusdetailid viimistleda. Heleda traadi puhul võiks olla alus toonitud tumedaks, tumeda traadi puhul aga vastupidi.
Koostamisel Iüüakse või pressitakse traadiotsad aukudesse klotsi abil. Kõige Iõpuks kinnitatakse ehisplaadi tagaküljele traadist riputusaas või Iiimitakse paberist ja nöörist riputi.
'-
16. OMMARGUSTE LOLIDEGA EHISKETI VALMISTAMINE

Metallitöö tundides õppisid valmistama spiraale ja rõngaid. Neid oskusi on vaja ka ehisketi lülide valmistamisel.
Saetud ketilülide otsad asuvad erinevates fasapindades.
Oksteisest Iäbipanekul tuleb lülid sõrmede või lapiktangidega veelgi rohkem lahku painutada.
Ommargusi ketilülisid võib ühendada mitmel erineval viisil.
Kasutada võib ka mitmesuguse suurusega rõngaid.
Peale lülide läbipanemist painutatakse nende otsad vastakuti.
Piklike lülide painutamiseks ei saa kasutada rõngaste keeramise võtet. Selleks tuleb metalliribast välja töödelda soovitud kuju ja mõõtmetega vorm. Vorm kinnitatakse kruustangide vahele ja mähitakse üle paberiribaga.
(:eeiloso
Traat mähitakse ümber vormi sõrmede abil.
Et ovaalne spiraal vormi pealt ära tuleks, põletatakse paber leegis või muhvelahjus vahelt välja.
Lülid saetakse Iahti kas küljelt voi ofsast.
Küljelt saetud Iülid ühendatakse otsi kohakuti painutades, otsast saetud Iülid aga joodetakse hiljem tina sisse kastes.
Ühe ja sama keti juures võib kasutada ka erineva kujuga Iülisid.
17. FIGUURLOLIDEGA EHISkETI VALMISTAMINE

Lisaks ümmarguste ja ovaalsete lüli- S-kujulisi ketilülisid valmistatakse paidega ehisketile on võimalik valmistada nutussabloonil või spiraali tükeldamimitmeid keerulisema kujuga ketilüli- sel üle ühe Iüli. Hiljem pööratakse sid.
Iülid „Iahti".
1
1
4-kujuliste lülide valmistamiseks Iõigatakse vajaliku pikkusega traat, pöörafakse otstesse aasad ja keerafakse aasad täisnurga alla.
Ommargune kuju anfakse IüIiIe painutusrakisel.
Ketis ühendamisel aasad avatakse ning samas surutakse kinni.
Mähitud Iülisid on võimalik valmistada üht traadiosa teise ümber mähkides. Katseliselt Ieitakse sobiv traadi pikkus ja tagasipainutuse koht.
I RA
II (((((I[
01E
OMMI-0
o~
Toc~DU
Cn>
9
Seejärel pannakse aas kruustangide vahele ja mähitakse pikem traadiosa ümber Iühema nõutava pikkuseni, Iõigatakse ära jääkmaterjal,
lühemast fraadiosast aga moodustatakse aas.
Hiljem ühendatakse mähitud lülid ketiks.
Keti ilmestamiseks võib kasutada erineva kujuga lülisid.
Proovi iseseisvalt lahendada Q-kujulise lüli valmistamine.
18. EHISKETI VIIMISTLEMINE

Loomuliku värvusega vask- või messingkett ei ole ehteks eriti sobiv. Selleks, et anda ketile ilusam välimus
LAHUSES HOITAKSE
30 SEKUNDIT
90 ° C
1 L V ETT
50 G FOTOKINNISTIT 50 G VASEVITRIOLI
ja kaitsta teda õhuhapniku ja niiskuse eest, kaetakse metalli pind kunstlikult oksiidikihiga.
Metalle oksüdeeritakse keemiliste ainete lahustes kas külmalt või kuumalt. Vase ja messingi oksiid on I$ruuni värvusega.
c
Kett pannakse lahusesse, kus on 1 I vett,
50 gr fotokinnistit,
50 gr vaskvitrioli.
Peale oksüdeerimist kett pestakse ja kuivatatakse.
Lakkimisel kastetakse kett nitrolaki lahusesse, seejärel kuivatatakse rippasendis. Lakikihf kaitseb oksiidikilet mahakulumise eest.
19. OHUKESE PLEKI VOOLIMINE

Ohuke ja pehme alumiiniumplekk on hea materjal reijeefi voolimiseks. Voolingu valmistamiseks on sobivaim materjal suureformaadiline marmelaadituub.
Materjal lõigatakse lahti ja pestakse.
Plekk	silutakse	puitklotsiga	fasasel alusel.
Kavand valmistatakse õhemaie paberile, kus on näidatud kõik pindade eraidusjooned.
Kavand liimitakse kummiliimiga pleki värvitud küljele.
KAVAN D PLEKK
ÕHUKE RITE PLASTILIIN PUITALUS
Voolimisalus koosneb järgmistest osadest:
kavand,
plekk,
õhuke riie,
plastiliin,
puitalus.
VoõIimiseks kasutatakse kõvast puidust voolimislabidaid ja spetsiaalseid voolimisraudu.
Kitsa voolimislabidaga pressitakse piekile eraldusjooned.
Seejärel surutakse Iaia voolimisiabidaga alla madalamad pinnad. Plekk vöetakse aluselt ja surufakse kõrgemad pinnad vastaspooleit ettepoole. Neid töövõtteid korratakse pildi lõpliku vaimimiseni.
-,qqm-q"~ MI,0- ~o
Seejärel faktuuritakse taust, s.t. pressitakse osa pinda kirjuks.
Valmis vooling lõigatakse parajaks ja liimitakse alusele. Enne liimimist oleks
Püüa leida vastus või lahendus

1. Kas metallrahad valmistatakse mustast või värvilisest mefallist?
2. Kuidas on vöimalik erisfada kollase värvusega vasesulamif kullasf?
3. Kas võib pastapliiafsile ümbrise punumisel asendada traadi või isolafsioonikihiga juhtme pabernooriga.
4. Missuguse punutise korral tekib ümbrisele spiraalne muster?
5. Milliseks prakfiliseks ofsfarbeks võib kasutada fraatpanusega ehisplaati?
6. Kas panusmaferjaliks kasufatavaf traati võib värvida?
kasulik voolingu õõnsused täita pastaga, mis koosneb kaseiinliimisf ja kriidipulbrist.
7. Miks ei sobi ferastraat ehisketi valmistamiseks?
8. Kas ehisketi juures võib kasutada ka kandilisi lülisid?
9. Voolingukavandi kontuurjoonte plekile kandmiseks saab peale kitsa voolimislabida kasutada ka üht käepärasemat vahendit. Missugust?
10. Kui kavand kleebitakse voolitava pleki tagaküljele, saadakse esiküljel selle peegelpilt. Kuidas toimida, et kavand ja valmistöö oleksid samapidised?
3. Värvilise metalliga kaefud terastraat (vasetatud traat, tsingitud traat, tinatatud traat).
Terastraat on halli värvusega suhfeliself köva traat. Pehmest terastraadist valmisfatakse naelu, neete jne. Karastatud terastraadist valmistafakse vedrusid, nõelu, võtmerõngaid jne. Vaskfraaf on roosakaspunane, pehme ja elastne. Traafi kasutatakse elektrijuhtmeteks, elektrimootorite ja elektromagnetite mähisteks. Juhtmetraat on kaefud kummist vöi plastist isoleermaterjali kihiga.
5. TRAADI M88TMINE JA MARKIMINE

Traadi tootmisel keritakse traat tõmbetrumlile.
Trumlilt maha võetud traadikera kinnitatakse kahe vöi kolme silmusega.
Alumiiniumtraat on valge, väga pehme ja plastne. Eriti paiju kasufatakse seda traati elektrijuhtmetena. Kattekihiga terastraadist on kõige levinum tsingitud terastraat. Ta on sinakashall. Kasufatakse aiavõrgu valmistamiseks, sideliinide toestamiseks.
I'll/1''
